The Eastern Spirit Subbing Squad представя
9 ПЪТУВАНИЯ ПРЕЗ ВРЕМЕТО = Епизод 20 =
Чичко!
Гледай ти, изяснило се е.
Какво, по дяволите, е това?
Отдръпни се. Извинете! Съвземете се!
Жив ли сте?
Ей! Има ли някой там, елате насам?
Ей, събуди се! - Умрял ли е?
Някой да се обади на полицията. Тук има умрял човек.
Обадете се на полицията! Тук има мъртъв човек!
Ши А.
Казах ти да побързаш. Какво правиш тук?
Къде ти е мечето? - Той умря.
Какво?
Чичкото умря.
Кой?
Децата не трябва да гледат това. Хайде.
Почакай! Аз го познавам. Дори говорих с него.
Закъсняваме за полета. Какво ти става?!
Да не отиваме на пикник?
Летим за Америка, никога няма да се върнем.
Побързай!
Сон У.
Да вървим.
Ало? Вие ли ми звъняхте?
Здравей.
Аз ли?
Сега съм у дома. Тази вечер ли?
Хапвай, месото ще изгори.
Още когато приключи случая, си помислих за теб.
Затова реших да ти се обадя. Исках да те почерпя.
Благодаря.
На брат ти ще му смекчат присъдата.
Не го е направил умишлено и сам се е предал.
Не го съди твърде строго.
Раняваш само себе си, като го ненавиждаш.
Момче, знаеш, че заради работата си, се срещам с различни хора.
Това е нищо. Всеки ден виждам много по-лоши неща.
Това, което се е случило, не е нещо необичайно.
Мога ли да стана журналист? - Искаш ли го?
Никога не съм мислил за това преди, но ми харесва професията ви.
Вие направихте неща, който дори полицията не може.
Не го прави, момче. Даже не си го помисляй.
Работата е трудна. Защо ти е да работиш при нас?
Поне да беше достойна… - Достойна е.
Господи! За да станеш журналист, трябва да си умен. Ти умен ли си?
Да.
Да си умен, не е достатъчно.
За да станеш репортер, ти трябва и хубаво лице, като моето.
Значи е само за мен.
Ти само ела. Аз ще се погрижа за теб.
Преживял си много. От теб ще стане добър журналист.
Ще виждаш недостатъците на обществото
не само с очите си, но и чрез сърцето си.
Затова ще имаш смелост да се бориш. Малко са такива като теб.
Научи се как се действа и ще ти дам шанс.
Обещавате ли ми?
Така няма да се притеснявам дали живееш добре.
Ето. Хапни си още.
Добре.
Първо съобщение.
Последното ми послание към мен самия в миналото.
Ще се върна по обяд. И повече няма да мога да идвам тук.
Каквото и съобщение да ми оставяш, няма да мога да отговоря.
Затова ме забрави и живей своя си живот.
Не ти трябва да знаеш как живях аз.
Защото всяко твое решение ще повлияе на това какъв ще стана.
Казах ти, нали? Ти винаги вземаш правилното решение.
Ще имаш прекрасен живот.
Така че, забрави за мен.
Ако всеки ден живееш достойно,
след 20 години ще видиш мен в огледалото.
Ще се видим пак след 20 години.
Съобщението изтрито.
Моето последно послание до мен самия в бъдеще. Върна ли се вече?
Вярвам на думите ти, че някой ден ще разбера брат си.
И че винаги ще вземам правилното решение.
Ти ми изглеждаше добър човек.
Също така и смел.
Повече няма да оставям съобщения и да любопитствам какво правиш.
Аз държа на думата си.
Знаеш това.
Ще се видим след 20 години. Чао.
2007 г. 14 години по-късно
Ей! Ръката му я няма! Дясната!
Дясната ли? - На този с черния костюм! Търси.
Добре, ще търсим.
Не пресичайте лентата! И нищо не пипайте.
Ей, контролирайте журналистите! Какво правите?
Дръжте ги далеч от тук!
Репортер Пак, тук повече няма нищо. Да отидем ли в болницата?
Къде отиде? Репортер Пак! Репортер Пак!
Репортер Пак!
Ало. - Репортер Пак, къде си?
Братле, може ли да извикаш полицията?
В тунела намерих една дясна ръка.
Казах ти. Не е катастрофа, а убийство.
Братле, те не затвориха ли пътя?
Да, директоре. - Къде си?
Точно се прибираме. - Днес е партито за новобранците.
Смееш да не дойдеш!
За малко да умра.
Преди малко животът ми вися на косъм, а вие ми нареждате да идвам на парти?
И главата да си размажеш, не смей да пропускаш партито.
Ако пак не дойдеш, ще излетиш от работа.
Обещахте да се грижите за мен. Но защо не усещам загриженост?
Излъгахте бедния наивен гимназист. - Млъкни! Бързо идвай!
За здравето на директора!
Защо се забави? - Току-що се върнах от Куангджу.
Тук ли пирувате? - Да.
Какви са тези ужасни викове?
Новите много смешно разпускат. Влизай!
Мин Йонг!
Какво стана? - Припадна. В безсъзнание е!
Не стига, че закъсня, но и повали красивата ни колежка!
Заради мен ли е на пода? - Тя кърви. И не идва на себе си.
Да я заведем ли в болницата? - Пак Сон У, ти я заведи!
Аз ли? Тъкмо дойдох!
Преди да дойдеш, ние се веселихме. Всичко развали! Води я в болницата!
Добре.
Събуди ли се вече?
Кой си ти? - Кой съм аз ли?
Твоят колега. - Колега? Никога не съм те виждала.
Разбира се! След като се сблъска с мен, веднага припадна.
Как се казваш? - Чу Мин Йонг.
Добре, Чу Мин Йонг. Явно са те назначили,
докато бях в командировка. Слушай ме внимателно!
Знаеш ли какви хора много ме дразнят?
Които не могат да се контролират. Пияници като теб.
По път за тук ми дърпаше косата. Повърна 3 пъти върху мен.
Подиграваше се на таксиметровия шофьор, защото беше плешив.
Хленчеше да те нося и сега ме боли гърбът.
Направи истинска комедия в чакалнята.
На всеки срещнат се кълнеше,
че си репортер в CBM. Направи ни на идиоти.
Безобразна си.
Чу Мин Йонг, сега ми падна!
Очаквай животът ти в службата да стане много весел. Бъди готова.
Добре.
Какво е това "добре"? По-добър отговор не можеш ли да измислиш?
Толкова ли си тъпа? Как стигна до тук?
Съжалявам.
Знаеш ли, говориш много добре. Обожавам такива мъже.
Какво? - Ти си страхотен!
Всъщност, имаш ли си гадже?
Изглежда, че не.
Как е възможно да вземат такава глупачка на работа?
Колега!
Вече изтрезнях.
Съжалявам за безпокойството. Следващия път аз…
Къде отиваш? - Как къде? Прибирам се у дома.
А аз исках да те почерпя кафе. - Да ме почерпиш?
Съжалявам.
Кафе… Или ако искаш…
Чакай малко! Стой!
Защо ме спираш? - Почакай малко, премести се.
Луда ли си?
Какво ти става?
Трябва да хвана метрото.
Господине, ще ме оставите ли на някоя станция?
Която и да е ли? Ето я най-близката.
Искам да кажа на 2-ра линия. Коя да е станция на 2-ра линия.
Господине, да потегляме.
Всъщност, как се казва колегата ми?
Няма да ти кажа. - Защо?
Аз съм Чу Мин Йонг. Казвам се Чу Мин Йонг.
Знам. Вече ми каза.
Казала съм го вече?
Колега, а ти как се казваш? Сигурна съм, че името ти е хубаво.
Напълно ли изтрезня? - Да.
Тогава ме слушай внимателно.
Ако отново се опиташ да ми се натискаш, ще те убия.
Понеже се напи, сега си в черния ми списък.
Ако пак флиртуваш с мен…
Какво? - Боже!
Господине, спрете колата!
Още не сме пристигнали. - Спрете! Бързо!
Добре.
Ей! Какво ти става?
Съжалявам. Трябва да тръгвам.
Довиждане!
Май не е добре с главата?
Запомни… лицето ми.
И никога не го забравяй.
Как е възможно?
Когато срещнеш човек, който много да прилича на мен,
не се доближавай до него.
Не се опитвай да се сближаваш с него.
Дори не се интересувай за него.
Защо?
За да не съсипе живота ти,
стой по-далече от него.
За да не съсипе живота ти, стой по-далече от него.
Почакай малко.
Какво става, по дяволите?
Ей! Къде е Чу Мин Йонг?
А, да, Чу Мин Йонг! Какво си й направил снощи?
Какво? - Знаеш ли какво ме попита?
Случайно Пак Сон У да има криминално досие?
Да е съден за сексуален тормоз или за изнасилване?
Ако не е криминално проявен,
случайно да е имало слухове, че е склонен към насилие?
Ами… - А може би е просто побъркан?
Изневерява? Зарязал е жена си?
Или нещо подобно?
Какво?!
Какво си й направил, че да помисли това за теб?
Признай си, натиска ли й се?
Тази наистина е луда!
Ей! - Сон У, добро утро.
Ела да поговорим!
Защо? - Идвай с мен!
Не може ли да говорим тук?
Какво не е наред? - Казах да дойдеш с мен!
Не прави това! Пусни ме! Помогнете ми! Помощ!
Какво й става? Той само я извика да говорят.
Така е, нали?
Какво искаш от мен? - Ти как мислиш? Какво ли?
Страхуваш се да не те набия? Или да не те изнасиля?
Могат да ме видят отвън. Никога няма да го направя тук.
Дори и да съм най-лошия изнасилвач, щях да избера друго място.
Отговори ми. Защо се държиш така с мен? Защо избяга вчера?
Не мога да си обясня постъпките ти, откакто те срещнах.
Наистина ли си откачена? Или имаш друго обяснение?
Съжалявам. Имам си свои вътрешни причини.
Какви са тези причини? - Ами…
Не мога да забравя преживяна травма. - Травма?
Да, но няма да ти разкажа. Ще ме помислиш за луда.
И без това те мисля за луда. Освен това, има ли и друго?
Да.
Не искам да знам подробности. Кажи ми само малко.
За да имам някаква обща престава. - Обща престава?
Наистина те харесвам. Мисля, че е любов от пръв поглед.
Никога не съм се чувствала така за моите 25 години.
Но не трябва да те обичам и това ме побърква.
Причината, заради която не мога да те обичам…
Понеже мисля, че ще съсипеш живота ми.
Само не ме питай защо мисля така. Не мога да ти кажа.
Отначало мислих да потърся друга работа.
Но много искам да остана тук.
Мечтата ми е да стана телевизионен водещ.
А и родителите ми са много доволни.
Не мога да напусна заради теб.
Това е труден избор.
Затова исках да те попитам.
Можеш ли да стоиш далеч от мен? - Какво?
Не искам да се сближавам с теб. Не бива да те доближавам.
Не е хубаво за мен.
Недей да ми звъниш и да се срещаме след работа.
Да, обаче, ти много ми харесваш.
И това ме плаши до смърт.
Много ми е трудно. Моля те да ми помогнеш.
Ти сериозно ли…
Луда ли си?
Не съм луда.
Мамка му!
Добре.
Със сигурност мога да ти обещая.
Никога няма да се интересувам от теб, дори да ме молиш.
Нямам намерение да ти се обаждам. И никога няма да ти искам среща.
Вече страх ме хваща, че ме харесваш.
Съвсем не си мой тип. Нито лицето, нито фигурата, нито характера.
Никога няма да те пипна дори с пръст.
Не се тревожи за мен, гледай си само работата.
И не разправяй, че ще напуснеш заради мен. Ясно?
Ето пак! Защо правиш така? - Какво?
Говориш ми прекалено секси.
Боже! Нали ти казах…
Искам да работя тук.
Какво й става? Какво ти каза?
Тази Чу Мин Йонг е напълно луда. Психо.
Нещо с главата не е наред.
Тя е моят най-лош кошмар.
Кой я доведе тук?
Не знаеш ли?
Така и аз ще се побъркам!
2008 г.
Колега!
Какво мислиш, че правиш?
Знам ли какво правих?
Звънят ти!
Бягаш, а искаше да ме изнасилиш. - Съжалявам.
Повече няма да правя така.
Млъкни!
Край с теб! - Съжалявам!
Честно, повече няма да го правя! - Какво правите?
Директоре, извикайте полиция! Това момиче ми пуска ръце.
Предайте я на полицията.
И с пръст не съм те докоснала. Не ме души. Пусни ме!
Ти първа ме докосна. Край с теб!
Извикайте полицията. - Гледай ти как се забавляват.
Луда ли си? Какво мислиш, че правиш?
Не мърдай. - Някой да ми помогне!
Сега ми падна. - Помогнете ми!
2009 г.
Колега!
Уморен ли си? Донесох ти кафе.
Какво правиш тук? - Моля?
Не може да стоиш тук. Трябва да се държим на дистанция.
Братле, ще си смените ли местата с Чу Мин Йонг?
Всичко ми е ясно. До кого мислиш, че иска да седи тя?
Жалко, че нищо няма да стане.
Ако се сближа с нея, ще съсипя живота й.
Съжалявам. Не съм искал.
Не, всичко е наред. Може да се опреш на мен, уморен си.
Не мога да направя това. Обещал съм.
Ще спреш ли вече? - Какво?
Това беше много отдавна. Тогава бях наистина уплашена.
Вземам си думите обратно. Знам, че не си лош човек.
Какво говориш? Ами травмата?
Тя не е шега работа.
Напълно разбирам състоянието ти.
Най-много ме е грижа за травмата ти.
Много ли говоря? Отново ли пробудих сексуалното ти желание?
Наистина съжалявам.
2010 г.
Ало. Здравей, колега.
Аз ли?
У дома съм.
Ако не си заета, ела да гледаме филм.
Филм ли?
Колега!
Какво е това? Ти с пола ли си?!
Да не си болна?
Мин Йонг сигурно е помислила, че е на среща с Пак Сон У.
Гледай ти какво е било!
Помисли си, че това е среща? Жал ми е за нея.
Дойдохме тук да убием времето.
Плачеш ли?
За какво?
Срам ме е. - Какво му е срамното?
Това не ти е за първи път. Не свикна ли вече?
Помислих, че днес ще е истинско.
Истинско? Мислеше, че те каня на среща?
Време е да го направиш вече. - И защо реши така?
Наистина нямаш сърце.
Господи!
Между другото, не изглеждам ли красива?
Глупачка.
2011 г.
Ало. - Репортер Пак Сон У, аз съм.
Да не си милионерка? Международните разговори са скъпи.
Заминавам в отпуск. - Къде?
В Ню Йорк!
Какво каза?
Сега ще летя. Ела да ме посрещнеш.
Защо идваш в Ню Йорк? Дори не попита дали съм зает.
Не се прави на зает. Знам, че си свободен.
И какво? - Измисли какво ще правим.
Командваш ли ме? - Среща на летището в Ню Йорк…
Ще се целунем.
Задължително ли е? - Не, може и прегръдка.
Прегръдка?!
Трябва да се регистрирам, пак ще ти се обадя.
Ало. Ало…
Какво, затвори ми първа?
Чу Мин Йонг е неуправляема.
Декември 2012 г.
Братко!
Отдавна не сме се виждали.
Седни.
Ходих при майка днес. Все същата е.
По-добре е. Понякога дори говори, но още не съм я чувал.
Така значи? - Готови ли сте с поръчката?
Тук има хубави пържоли. Опитай.
Добре, поръчай по твой вкус.
За нас две от тази, по-леко препечени.
При теб всичко ли е наред? - Разбира се.
Какво?
Нищо. Чудно ми е всеки път като те видя.
Как така?
Човекът, който ни помогна преди 20 години…
Винаги, когато те погледна, е невероятно
колко много приличаш на него.
Така ли?
С годините все повече изглеждаш като него.
Нима?
Аз не го помня.
Не мислиш ли вече за женитба? Нямаш ли си момиче?
А ти, братко, защо не се жениш?
Явно… и двамата не мислим за брак.
Но ако някога реша да се оженя, има за коя.
Коя? - Тя е много лудо момиче.
Недостатъците й са 99%, но има и един плюс.
С нея никога няма да ми е тъжно.
Коя е тя? Искам да я видя. - Ще ви запозная следващия път.
Мислих да дойда с нея, но се страхувах за реакцията й.
Въобще не мога да я контролирам.
Добре, ще я видя другия път.
Ще останеш ли в Корея до края на годината?
Не, утре летя за Непал. - Непал?
Ще остана там до следващата година.
Тя също отива в Непал. Ще прави репортаж за Анапурна.
Тръгвате ли вече?
Късметлия си, че оставаш на топло.
А ние отиваме на бойното поле.
Забавлявайте се!
Чао!
Къде е Чу Мин Йонг? - Мин Йонг?
Преди малко те търсеше.
Къде е изчезнал?
Какво правиш тук? Всички вече са долу.
Къде беше? - Обядвах.
Обеща, че в деня на заминаването ми, ще останем насаме.
Забравил съм.
Стига се муси.
Заминаваш по работа. Какво искаш от мен?
Но няколко седмици няма да се видим.
Какво от това?
Какво трябва да направя?
Очакваше нещо подобно ли? - Да.
А после?
След това… нещо като…
Нещо като… Какво?
Много добре знаеш какво.
Така ли? - Да, нещо такова.
А след това?
Знаеш.
Какво знам?
Защо спря?
Спомних си нещо.
Обещах, че никога няма да те докосна.
Ами ако съсипя живота ти?
Няма да ми го съсипеш!
Каза, че си преживяла травма. - Забравих я, не си я спомням!
Мин Йонг! Тук ли си?
Хайде, побързай да го направиш! Грам време не ми остана!
Бягай! Закъсняваш.
Имам още 10 минути.
И какво от това? Още ли искаш?
А, не! Следващата целувка - догодина. - Какво каза?
Изчакай една година и пак ще те целуна.
Какво каза?
Цели 5 години чака първата целувка. За втората ще чакаш само година.
За третата - половин година.
Следващите ще бъдат все по-често.
Шегуваш се, нали?
Не се шегувам.
Защо ти е да се въздържаш? Да не си свещеник?
В това е чарът ми. Знаеш това.
Ако не искаш да чакаш, можеш да се омъжиш за друг.
Йонг Су! Чу Мин Йонг е тук. Ела да я забереш.
Защо, по дяволите? Той играе ли си с мен?
Ей! Къде отиваш? - Изчакай ме 5 минути.
Ето какво било! Сега разбирам!
Какво? Още ли не си тръгнала?
Винаги съм се чудила как би могъл да съсипеш живота ми.
Ще ме измъчваш до смърт в очакване.
Искаш да си умра девствена.
Така ще ми съсипеш живота. Само ако знаех…
А аз си мислих, че или си бивш престъпник или изнасилвач.
Моля?
Трябваше да се държа далеч от теб.
Защо не го послушах какво ми казва?
Кого не си послушала?
Трябваше да го послушам, той ме предупреди.
И за кого говориш в момента?
За мъжа, който изглеждаше точно както теб.
Той ми каза да не се доближавам до този, който ще изглежда като него.
Дори му дадох обещание. Защо го направих?
Каква е тази глупост…
За мъжа, който изглеждаше точно както теб.
Той ми каза да не се доближавам до този, който ще изглежда като него.
Дори му дадох обещание. Защо го направих?
Каква е тази глупост…
Мъжът е изглеждал като мен?
Много отдавна срещнах човек, който изглеждаше като теб.
Запомни… лицето ми.
И никога не го забравяй.
Когато срещнеш човек,
който много ще прилича на мен,
не се доближавай до него.
Не се опитвай да се сближаваш с него.
Дори не се интересувай за него.
За да не съсипе живота ти,
стой по-далече от него.
Откъде да знам, че е имал това предвид?
Кога е било това?
Колко отдавна беше?
Кога ти е говорил това?
Когато бях в началното училище.
Коя година?
Същата година заминахме за Америка. През 1993-та.
Защо?
Къде разговаря с него?
В Сеул.
Къде в Сеул?
Беше близо до дома ми. В Чонгу.
Защо?
Каза ли ти, че може да умре?
Той умря. Пред очите ми.
Защо умря?
Не знам. Беше смъртно ранен.
И този случай те е травмирал?
Да.
Ей, Чу Мин Йонг! Забрави ли за времето?
Побързай! Закъсняваме!
Бягай!
Сърдита съм ти. Не ми се звъни повече! Няма да ти вдигна!
Скъпи пътници, самолетът е готов за излитане.
Моля изключете си телефоните и други електрони устройства. Благодаря.
Какво?
Защо не го послуша?
Какво? - Казал ти е да стоиш далеч от мен.
Защо си наруши обещанието?
Какво? - Защо не го послуша и остана до мен?
Защото молбата му беше някак си странна.
Но в началото ме избягваше.
Защото си му повярвала. Защо престана да се пазиш от мен?
Предупредил те е, че ще съсипя живота ти.
Много те харесвам. Насилих се, но не можех да се отдръпна от теб.
Защо, по дяволите, си толкова глупава?
Заради това те е предупредил, понеже е знаел как ще постъпя.
Притеснявал се е за теб, щом преди смъртта си, е поискал това.
Защо трябваше да се увърташ около мен?
Цели 5 години. Не можа ли да намериш някой друг?
Толкова ли си глупава?
Но защо си ми ядосан?
А какво ще правиш, ако сега умра? - Какво?
Г-це, изключете си телефона. - Ще умреш? Но защо?
Какво искаш да кажеш с това?
Госпожице!
Трябва да изключа телефона. Ще ти се обадя, когато кацнем.
Моето последно послание до мен самия в бъдеще.
Върна ли се вече?
Вярвам на думите ти, че някой ден ще разбера брат си.
Ало. Аз съм.
Вземете ми самолетен билет.
Трябва да отида в Непал днес.
И че винаги ще вземам правилното решение.
Ти ми изглеждаше добър човек. Също така и смел.
Ако всеки ден живееш достойно,
след 20 години ще видиш мен в огледалото.
Ще се видим пак след 20 години.
Ще се видим след 20 години. Чао.
Секунда само.
Нещо определено ли търсите?
Часовник със секундомер. Електронен.
Може ли този?
Отличен е.
Ало.
Ей! Къде си? Трябваше да се срещнем.
На летището. - Защо на летището?
Отиваш при Мин Йонг ли? - Оказа се, че тя държи ключа.
Ключът за моята съдба.
За какво говориш?
Проблемът не е само мозъчният тумор.
Какво? - Слушай.
Сегашният аз, от 2013 година, съм умрял в миналото, през 1993-та.
Мога ли да избегна събитията, ако знам, че ще се случат?
Или това вече е затворен кръг, защото съм умрял в миналото?
Как мислиш?
4 декември 2012 г.
Първото ми съобщение до самия мен.
Не знам за лошо или за хубаво, но някои неща не можа да промениш.
Чу Мин Йонг ме обича, независимо от всичко.
Не мога да живея, без да се погрижа за бъдещето си.
Може би е ефект на направеното от теб.
Когато Мин Йонг е била малка, ти много си я впечатлил.
Знаеш ли, говориш много добре. Обожавам такива мъже.
Затова се влюби в мен от пръв поглед.
Карайте към полицейския участък Чонгу.
Станах репортер, благодарение на човека, с когото ме свърза.
Вие ли сте О Чол Мин?
Ако е вярно, че ти си го направил, то аз ще мога да те спася.
И мога да предотвратя нещастната съдба на Мин Йонг.
Но това са само мечти.
Какво щеше да направиш сега? Започвам да следвам един принцип.
Просто ще вярвам в мечтите си.
И ще обичам момичето, което харесвам.
Отдавна не сме се виждали, братко.
Превод: eti_sa Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2013